Broder.
Herre Beothric.
Han er dødeligt såret.
Broder, du er konge nu.
Vær en god regent, som fader havde ønsket det.
- Eirick. - Eirick. Broder.
Alle har en livsfortælling.
Min begynder på min dødsdag.
Et usædvanligt naturfænomen finder sted,
når solen gløder rødt, som månen krydser dens bane.
Dette kaldes blodeklipsen.
Et tidspunkt, hvor en vej kunne banes mellem himmel, jord og helvede,
det, som vikingerne kaldte Valhal, Midgård og Hel.
Vikingernes guder brugte hellige relikvier til at åbne portene og herske over mennesket.
I tidens løb blev fortællingen til myte.
Menneskeheden veg fra de gamle guder
for at tage den kristne gud og hans søn til sig.
Men en gud, tordenguden, glemte ikke de gamle skikke.
LINDISFARNE, 793 E.KR.
Han besluttede at antage menneskeform, finde nøglerne
og genindsætte de gamle guder for al evighed.
Ro!
Jesus.
Nordboere! Nordboere!
Lad klokken ringe! Lad klokken ringe!
Nordboere! Nordboere! Vikingerne, nordboere!
- De er kommet efter den. - Luk døren!
Til angreb!
- Ingen træder ind i klostret før mig. - Nej, min herre.
Gud er vort sværd. Troen er vort skjold.
- Hvor er klosteret? - Denne vej, min herre.
Forsvind! Dette er Guds hus!
Jeg er en gud!
- Blasfemi! - Ti!
Jeg er Thor, Odins søn, Balders broder.
Jeg er kommet efter det, der hverken er dit, din ene guds eller hans søns.
Halskæden!
Det er et helligt relikvie.
- Korrekt. - Det er Maria Magdalenes halskæde.
Du er ingen gud!
Dit blod flyder så rødt som et menneskes!
Tåbe! Selv guder må færdes i kødelig skikkelse i dette rige.
Blev din Jesus ikke naglet og knust?
- Min herre, vi er klar til at sejle. - Godt!
Jeg vil skænke dig det, du ønsker dig højest.
En tættere samhørighed med din gud.
Tilgiv mig, gamle ven.
Sig dit ærinde.
- Min herre Frey. - Ingen grund til det, min ven. Rejs dig.
Stanken af bjørn er meget overvældende.
Hellere hans stank på mig end omvendt.
Eirick Blodsudgyder, thegn af Jomsberg.
En jæger.
Jeg satte aldrig pris på det navn.
De fleste af din slags ville dræbe for sådan et navn.
Eirick.
Hvordan har du bevaret din forstand efter ti år i skoven?
Var jeg blevet, var den tabt for længst, min herre.
Og har du fundet fred
- heroppe blandt bjørne og ulve? - Ja.
Så er mit hjerte tungt.
Let det ved at sige, hvorfor du er her.
Jeg kommer med nyheder om en kommende krig.
Thor er vendt tilbage til Midgård,
og han har samlet de nordiske konger omkring sig.
Trøndelag.
Verden er i oprør.
Jeg var der, Eirick,
ved slaget før tidens begyndelse.
Og jeg ved, hvad der vil blive af denne verden, hvis jætterne sættes fri igen.
Det syn ønsker jeg ikke at opleve igen.
Thor er her for at åbne portene mellem Valhal, Midgård og Hel.
- Du må stoppe det. - Hvordan?
Jeg er et menneske.
Jeg kan intet stille op over for en gud.
Du er ikke blot et menneske. Du er mere end det.
Almindelige mennesker kan ikke vækkes til live efter døden.
Min søster gav dig livets gave, fordi hun elskede dig.
I årevis oplyste du hendes verden med din kærlighed,
den største kærlighed, den mellem et menneske og en gudinde.
Hun bragte dig tilbage, fordi hun ikke kunne bære en verden uden dig.
Hun bad aldrig om noget til gengæld.
Eirick.
- Freya. - Lev.
Min elsker.
Lev.
Eirick, du er nu udød.
Kun en udød kan rejse gennem Hel og vende tilbage til Midgård.
Selv ikke en gud, ikke jeg, kan gøre dette.
Men du kan.
I Hel findes et forgyldt horn.
Blæses det i Thors ansigt, ødelægges hans menneskelige skikkelse,
og han sendes tilbage til ånderiget, hvor han hører til.
Du kan vælge at afvise mig.
Du kan blive her.
Men passagen vil åbnes ved den kommende blodeklipse.
Find hornet.
Find vej til stencirklen i fæstningen i Trondhjem.
Blæs i hornet og Thor vil blive besejret.
Det er umuligt.
Havde opgaven været lettere, ville jeg have valgt en svagere mand.
Tag først til Osberg.
Der finder du en troldmand ved navn Alcuin.
Han vil føre dig til Hels port.
Må du få medvind på din færd, viking.
Og en skyfri himmel foroven.
Hvis du skal stå der og lure,
så foretrækker jeg, at du giver mig en hånd.
Jeg burde have vidst, det var dig. Stanken af bjørnelort kan lugtes langvejs fra.
Ja, det hører jeg.
Det er godt at se dig med eller uden bjørnelort,
for du er stadig min konge, selv om du er blevet eneboer.
Ikke længere.
- Jeg skal bruge din båd. - Jeg vidste, det ikke var et høflighedsvisit.
Det er faktisk ikke min båd mere.
Den tilhører en anden.
Men vi kan nok finde ud af noget.
- Vi må hente den i Osberg. - Osberg?
Det er der, jeg skal hen. Og så til Trondhjem.
Det er en lang færd, så vi må hellere af sted.
Nej, Sven. Dette er min rejse. Det er for farligt.
Du har en kone, familie, et barn...
Ja, men jeg er først og fremmest en viking.
Så giv mig en stund til at samle mine ting og sige farvel,
så kommer jeg tilbage.
Der er gået ti år.
Ti år.
Jeg troede, du ville have vist dit ansigt tidligere.
Vær hilset, min ven. Kan du bringe os til Osberg?
Osberg? Alle tager mod nord, ikke øst.
Trøndelags konger bruger sølv, som havde de en mine fuld af det.
Træ, jern, krigere. Alt, der kan drages til krig i nord, bliver købt.
Hvad er jeres ærinde i Osberg?
Det skal du ikke bekymre dig om.
Kan I betale?
Ja, i pelse.
Var I unge møer, ville jeg tage jeres pels.
Kom. Hjælp mig her.
Hjælp! Hjælp!
Hjælp!
- Der er noget derinde. - Tænk ikke over det. Det er bare en slave.
Hvad...
Hvilken slags mand er dog gul?
Hvem er I?
Måske er han laplænder eller dværg. Han er for grim til at være elver.
Pokker stå i dig.
Din slyngel!
Jeg slår ham ihjel.
Stop!
- Løs hans bånd. - Hvad?
Du hørte mig, løs hans bånd.
Der er den.
Velkommen til Osberg.
Troede I, I kunne genere Ustus og få lov at leve?
Sænk jeres våben, og du vil måske få lov til at fortryde de ord.
Stikker man næsen for langt frem, hugges den af. Dræb dem.
Du satte mig fri. Jeg betalte min gæld til dig. Nu er vi kvit.
- Vi bør beholde den lille mand. - Vil du slå os følge?
Mad.
- Jeg søger kong Karl Rødskæg. - Hvad vil du?
Fortæl ham, at Eirick Blodsudgyderen af Jomsberg er her
og ønsker foretræde.
Troldmanden Alcuin.
Mærkelig mand. Jeg forstod aldrig, hvad der rørte sig i ham.
Han er ikke længere iblandt os, som du kan se.
Du kommer et par måner for sent.
Ikke fordi mange af os vil savne ham.
- Hvad skete der. - En gruppe krigere.
Krigere fra Gotland.
De kom for at handle. Ikke så mange. Siden har vi ikke set Alcuin.
De tog ham med til Gotland.
Ja.
De må have ført ham til deres anfører, Heflar.
Han er vist ikke så glad for besøgende,
hvis I forstår.
Men hvis I virkelig vil finde druiden Alcuin,
så får I brug for skibe.
- Vi har et skib. - Så skal I bruge nogle mænd.
I må skære jer vej frem der.
Ja, her. Her.
Tak, min kære. Altid en fornøjelse.
Lad mig se, hvad jeg kan gøre for jer i aften, mine herrer.
Men lad os nu få noget at drikke, ikke?
Forresten,
hvem er jeres ven?
- Vi fandt ham. - Jeg troede, han var elver.
Men han kæmper som en valkyrie.
En elver, siger du? Han er en ordentlig djævel, hvad?
Yang Fu Sun.
Yang? Er det dit navn?
Eirick. Sven.
Karl.
Eirick. Sven.
Det er tæt nok på.
Yang. Et mærkeligt lille navn til en mærkelig lille mand.
Sven.
Grimt navn til en grim mand.
Skål!
Venner, venner,
frænder, thegne,
herrer, alle brave mænd!
Og resten af jer svin.
Vi har fået gæster, berømte gæster med et grumt ry.
Velkommen, Eirick Blodsudgyder, tidligere konge af Jomsberg.
Den samme Eirick, der knuste danskernes hær i Jylland,
som kæmpede i undertal på Sjælland.
Og ryg mod ryg med sin gode ven, Sven Stavanger,
kæmpede han fra middag til nat.
Eirick Blodsudgyderen,
så højt elsket af den store gudinde Freyja,
at hun, da han blev fældet i kamp, vækkede ham til live igen
ved sin guddommelige indgriben.
Kom, broder. Kom. Lad os se dit ansigt.
Det ansigt, vi indtil i aften, kun har kendt fra legenderne...
Herre!
Jeg står her i dag, for en gud har bedt mig nedfælde en sang,
man stadig vil synge mange år fra nu.
Det kan blive en dyster sang. Den kræver en rejse til Hel og tilbage.
Men vi er vikinger og frygter intet, Hel kan udsætte os for.
Så alle mænd, der kalder sig vikinger her, kom med. Følg mig.
- Ikke den mest inspirerende tale. - Jeg er lidt rusten.
Det må du nok sige.
Vi kommer til at ro os selv til Gotland.
- Jeg er Olaf, søn af Rødskæg. - Velkommen.
- Jeg er Gregor, også Rødskægs søn. - Velkommen.
Andre?
Lad os komme af sted.
Yamar, jeg er jæger, og min bue er din.
Jeg takker.
Jeg hedder Henrik.
- Vil der blive kamp? - Ja, knægt.
Så er jeg med jer.
Kan vi få guld ud af det?
Ikke rigtig.
Men en smule kan vi nok finde.
- Kan I bruge en gammel knark som mig? - Ja.
- Bernard. - Dræber af kvinder og børn.
Jeg spørger igen.
Vil flere med?
Brynna den skønne, datter af Hildegard, vindlæser.
Dette er ikke et togt for kvinder.
Tak, brødre.
Skål. En skål!
Til hæder, til ære, til en heltemodig død og så videre til heltenes hal.
Tag nu et af mine skibe. Ikke denne spand.
- Kan den flyde? - Du kan vel være ligeglad?
Manden lovede dig en god død, og det indebærer vel en druknedød.
Olaf har ret. Vi bør tage hans faders langskib.
Nej, i denne kan vi færdes ubemærket.
Og forhåbentlig komme bort på samme måde.
Sven, jeg sagde, den kvinde ikke skulle med.
- Jo, det er jeg bange for, hun skal. - Hvorfor?
Kan du huske vores samtale om båden?
Jo, det er den nye ejer.
Og dit mandskabs kaptajn.
På mit skib gør du, som der bliver sagt. Ligesom de andre.
Kan du ikke lide det, håber jeg, du er en stærk svømmer.
TRONDHJEM
Min herre, det var en ubetinget succes.
Vi har plyndret helt til Spanien, over Anglesey
og ned ad deres floder så langt som til landsbyen Paris.
Men stadig intet nyt om Hels horn.
Den, der besidder hornet, besidder magten til at standse mig.
Jeg kan ikke se hvordan, min herre.
Vores krigere og vores skibe står klar. Kristendommen ligger ved vores fødder.
Med dig, en gud i menneskeform, kan intet standse os.
Selv en gud kan standses.
Jeg ved, du var tvunget til at tage mig med.
Men jeg kan sige, at vinden ikke vil lægge sig foreløbig.
Hvad ved en kvinde om vinden og bølgerne?
Så meget som en hvis mor døde i barselssengen,
og hvis far tog hende med ud på langskibene.
Jeg har sejlet på de store have til den engelske ø og Grønland
og vævet mig vej gennem bjerge af is.
Jeg er kæntret på Den store ø
og næsten død af tørst, vugget til hvile på Sukkenes hav.
Måske vil en rejse til Hel være lettere end det.
Du kan stadig tage fejl.
Når natten falder på, vil vi ro.
Det tror jeg ikke.
Vi tager langt op i Gotland, til fjorden i Jörmungandr.
Wolfred, skaf 50 mand.
Du, bevogt stencirklen. Det er begyndt.
Jeg kunne mærke det onde blod.
Det sker, når fremmede sover ved siden af en.
Jeg kunne lugte stanken af en forræder iblandt os.
Mænd er altid fulde af luft.
Eirick, Eirick.
Land i sigte, elverøjne.
Gotland. Vi er ankommet.
FJORDEN I JÖRMUNGANDR
Her er alt for stille.
Hold jer i nærheden.
Jeg fik en.
Henrik!
Til Hel!
Blodsudgyder!
Eirick!
Vores bytte er deroppe.
Sikke et fængsel.
Et fængsel for en troldmand af jorden. Ingen kontakt med mulden.
Er du Alcuin?
Heflar var mange ting.
Ingen af dem dydige, mange af dem snedige.
Og jeg kan takke dig for hans død, thegn af Jomsberg.
Har du hørt om mig, troldmand?
Jeg har forudset din mulige ankomst.
Vil du slippe mig ned?
Hvis du lover at føre mig til Hels port.
Alle kan finde den port. De fleste gør det i sidste ende.
Jeg påregner at vende tilbage.
Ingen, der krydser den bro, kan vende tilbage, thegn af Jomsberg.
De døde vil kende mig som en af deres egne.
Freyas dødelige elsker.
Jeg har hørt fortællingen, men aldrig troet den.
Jeg hører mange ting fra mange stemmer, Eirick Blodsudgyder.
- Vil du hjælpe mig? - Jeg vil vise dig vejen.
Den er nær for alle, der ønsker at finde den.
Vil du ikke nok sænke mig ned.
Der kommer soldater fra nord. Mange heste.
Du har magtfulde fjender, thegn Eirick.
Kom nu, troldmand. Tiden er knap.
En troldmand blev holdt fanget der, herre. Som du sagde, et jernbur, intet tag.
Godt. Nu får vi se, om han er alt det, I tror.
Hvem er denne usling?
Min herre, et plyndringsskib dræbte vores mænd.
Dræbte vores store kong Heflar.
Tog druiden.
Hvem tog druiden.
Jeg hørte druiden sige hans navn.
Eirick, thegn af Jomsberg.
Heflar kaldte ham blodsudgyder.
Eirick Blodsudgyder, et flot navn.
Kender du ham, herre?
Vi vender tilbage til Trondhjem. Det er sket.
Min herre, vi må vel forfølge dem.
Nej. Han skal nok komme til mig.
- Hvor langt endnu? - Ikke så langt.
I Hel må man være på vagt overfor mangt og meget,
men en ting kan ikke undgås.
Ved Hels port ligger en enorm hund,
en hund kaldet Garm.
Den har ingen øjne, men den kan lugte både levende og døde.
Man kan ikke flygte fra den.
Den er der.
- Hvordan når jeg den? - Svøm langt og dybt.
Følg strømmen, som den bliver koldere og koldere helt ned i dybet.
Der vil du se porten.
Eirick, er du sikker? Det er vanvid.
Ja! Vanvid er, hvad det er. Det er al heltemod.
Du skal bruge talg.
Er du bange?
- Rædselsslagen. - Det bør du også være.
Jeg ved ikke, om du er den modigste mand, jeg nogensinde har mødt,
eller den største tåbe.
- Er jeg ikke tilbage ved solopgang, rejser I. - Bare kom tilbage.
- Eirick gå? - Eirick gå.
- Yang ikke gå? - Yang ikke gå.
- Må du få medvind på din færd, min ven. - Og en skyfri himmel foroven.
Svøm langt og dybt.
Følg strømmen, som den bliver koldere og koldere helt ned i dybet.
Der vil du se porten.
Fader?
Af alle pinsler på dette sted,
har ingen vakt mig større smerte end at se dig her.
Jeg har altid troet, at du ville tage plads ved Odins højre hånd.
Jeg var en sand konge, en kujon af den værste slags.
For bange til at leve.
Himlens døre blev aldrig åbnet for mig.
Her har jeg været. Her må jeg forblive.
- Hvordan vidste du, jeg var her. - En hvisken i mit øre.
Dette er pinslernes sted, et sted, hvor regnskabet gøres op.
Eirick, du er ikke min søn.
Løgne.
Vi er de døde. Løgne er ingen trøst her.
Du er i sandhed ikke min søn. Din moder vidste det aldrig.
Han kom, havde mit ansigt, var hele mit billede,
og hun blev narret.
Du er min far, om du lagde kimen til mig eller ej.
Hvorfor er du her?
- Jeg søger Hels horn. - Og så?
Så tager jeg hjem.
Nej, min søn.
Du må forblive her blandt de døde for evigt.
Ikke uden kamp.
Det er forskellen på de levende og de døde.
Håb.
Vil du hjælpe mig med at finde det.
Du kan finde hornet forbi Sjælenes port.
I live.
Bliv hos os.
For evigt.
Fader, nu!
Pokker stå i jer!
I får ham ikke!
Måske skulle vi tage af sted.
Hvad skal vi bruge Hel til?
Han sagde det selv. Hvis han ikke er tilbage ved solopgang...
Jeg ved, hvad han sagde. Men et skib viger ikke fra sin kurs, og det gør du heller ikke.
Jeg siger, vi tager af sted. Hvem er med mig?
Han har været derinde hele natten. Han er sikkert død nu.
- Hvor mange flere af os skal dø? - Kujon.
Hvor er din ære?
Du har slået kvinder og børn ihjel. Hvad ved du om ære?
Jeg har været bonde hele livet.
Men så kom plyndrerne.
De samme kujoner fra Gotland, som vi dræbte i går.
De brændte min gård, min faders hjem,
dræbte min kone og mine børn.
Skar mit hjerte ud.
Lod kun en tom skal stå tilbage.
Det eneste, jeg higer efter, er den død, jeg har fortjent.
Så jeg dræbte plyndrerne. Jeg dræbte dem alle.
Jeg dræbte deres koner. Jeg dræbte deres børn.
Brændte deres hjem og deres skibe.
Og jeg lyttede til deres skrig,
som de så deres afkom blive udryddet fra det midterste rige.
De ville tage alt, jeg havde.
Men de kunne ikke tage min ære.
Og jeg vil hellere dø med ære end leve som kujon.
Det er en mand, der taler som en sand viking.
Vi venter.
Vent! Hold udkig efter Garm, Hels hund.
Han er portvagten.
Jeg passerede den før. Den lod mig gå igennem.
Bare fordi han lod dig komme ind, betyder det ikke, han lader dig slippe ud.
Løb!
Kom nu.
Kom nu! Denne Vej!
Vi kan ikke løbe fra ham. Han kan lugte dit blod.
Vend dig om.
Vend dig om, knægt!
Tænk altid godt om mig.
Jeg er her!
Tænk altid godt om mig, min søn.
Tingene er ikke altid, som de synes, min elskede.
Du må blæse hornet i Thors ansigt for at stoppe ham.
Brynna, vågn op.
Han er her.
- Eirick. - Eirick.
- Broder. - Eirick.
- Eirick.
Eirick.
Du er altså tilbage.
Klarer du den?
Eirick, sæt dig og drik det her.
- Jeg så min fader. - Nej, det gjorde du ikke.
Det, du så, var en slags ånd, der havde antaget hans skikkelse.
Nej, det var ham.
- Han sagde, jeg ikke var hans søn. - Men det kan da ikke passe, vel?
Jeg voksede op med dig. Jeg kender dit ansigt, og jeg kender hans.
Og han er i sandhed din far.
Det giver ingen mening.
Men du fik, hvad du kom efter. Du gjorde det.
Hvis bare jeg vidste, hvad hun skænkede mig sammen med livets gave.
Jeg ville have levet, Sven. Jeg sværger, jeg ville have levet.
Det er jo ikke slut endnu, vel?
Nej.
Så lad mig sige noget,
noget jeg skulle have sagt for lang tid siden.
Jeg har aldrig mødt så tapper en mand, der var så bange for at være sit sande jeg.
Eirick, hør på mig.
Du er en stor mand. Du er født til at lede og inspirere andre.
Men i al den tid jeg har kendt dig,
har du kun forsøgt at bevise, at du er som alle andre.
Men det er du ikke.
Jeg er glad for at se dig, min herre.
Jeg tvivlede på, at du ville komme tilbage,
og jeg gjorde mit bedste for at få mandskabet til at sejle hjem.
Du virker så frygtsom, Warrick.
De mest forsigtige er ofte de viseste.
Warrick den vise, det er et godt navn til en viking.
Velkommen tilbage.
- Har du besluttet dig? - Hvad?
- Er jeg modig eller en tåbe? - Begge dele.
Jeg skal blæse dette horn i Thors ansigt.
Fortæl, hvad jeg skal gøre.
Han vil være i Trondhjem ved stencirklen.
- Til blodeklipsen? - Ja.
Men du vil stå ansigt til ansigt med alle Trøndelags hære.
- Vi har også en hær. - Men det er lang tid siden.
Tror du, din broder bliver glad for at se dig?
Nej.
Så Eirick Blodsudgyderen blev til Eirick Helsnedstigeren.
Men min fortælling er langt fra slut.
Nu må jeg foretage en rejse til det sted, jeg frygter mest, mit hjem.
Med hornet og Frey og Freyas beskyttelse i ryggen,
troede jeg, alt blev godt,
og at Jomsberg ville kæmpe med mig endnu en gang.
Men intet kunne forberede mig på det forræderi, der lå foran mig.
Sven, kast ankeret.
Se, Jomsberg!
Der er noget galt.
Vi bør ikke tage af sted alle sammen.
Jeg kan blive her, hvis du ønsker det.
Måske kan du beholde Yang her. Han er meget værd for slaveejere.
Det er sikkert hos mig.
Yang ikke gå?
Godt.
Brynna, du bliver her. Hold øje med Alcuin.
Hvad er jeres ærinde her?
Dette er Jomsberg fæstning. Vi ønsker ikke besøgende.
Ønsker I ikke besøgende?
Og hvis den besøgende havde trukket din bevidstløse krop op af Sjællands hav?
Eirick, er det dig?
- Ja. - Velkommen hjem, min herre.
Det er godt at se dig, gamle ven.
Der går dårligt en måne,
uden at vores sværd fugter jorden med en stakkels uslings blod.
Nu kæmper vi kun for guld.
Ikke som i gamle dage.
Vi kaster os ikke længere ud i desperate slag med forfærdelige odds.
Ikke flere togter.
Hvad ville din fader sige?
Folket fra Jomsberg, lejesvende for højestbydende?
Der skal ikke stilles spørgsmålstegn ved mit lederskab i denne hal igen, Jorgen.
Kan du ikke lide det, så aflever din andel og forsvind!
Min herre Beothric, Jomsbergs ærede kaptajner,
må jeg præsentere Eirick, søn af Alfred.
Lad min broder træde frem.
- Beothric, broder. - Eirick.
- Jeg troede aldrig, jeg skulle se dig her igen. - Jeg troede aldrig, jeg skulle komme.
Men nu jeg er her, føles det godt.
Men din gæstfrihed kunne godt forbedres.
Vi er ikke blevet tilbudt en tår vand, og slet ikke en dråbe af de gode sager.
I denne hal drikkes mjød, når vi skal feste eller sørge.
Jeres ankomst giver ikke anledning til nogen af delene.
Vi blev advaret om jeres besøg.
Du er her for at tage vor faders trone tilbage.
Nej, broder.
Se dig omkring, broder.
Ser du den usle pragt fra vor faders styre?
Nej, det gør du ikke.
Jeg er blevet betalt 20.000 guldmønter af den byzantinske kejser
for en eskadron af vores krigere.
Den engelske Arthur har betalt mig 30.000 i sølv for at sikre hans trone.
Jeg, den yngre og mindre værdige broder, sidder på tronen,
og vort rige er velbeslået.
Og så kommer du.
Du tager fejl, broder. Jeg er ikke ude efter kronen.
Guderne har bedt mig drage i en krig, der umuligt kan vindes.
- Mod hvem? - Guden Thor.
Thor?
Bare fordi han kom tilbage fra de døde, tror han, han kan bekæmpe tordenguden?
Jeg kom for at bede om din hjælp. Ikke for at blive hånet.
- Vi tager af sted. - Nej, broder.
Jeg kan ikke lade dig gå.
Et villigt øre for alle, der foragter mit styre,
et symbol for alle, der ønsker at styrte mig.
Tilgiv mig, broder.
Før dem bort! Gennemsøg dem, og bring det, I finder, til mig.
Undskyld. Undskyld.
Hvorfor giver du ikke kong Beothric, hvad han ønsker?
Så er dette ikke nødvendigt.
Nogen nærmer sig, og det er ikke en af vores.
Er I venner af herre Eirick?
- Ja. - Så hør dette.
Han er blevet forrådt. Han og hans folk er i fangehullet.
Jeg kan måske få jer ind i fæstningen,
men jeg kan ikke løfte et sværd mod mine brødre.
Men I kan måske få ham ud og ned til skibet.
Eirick har brug for hjælp.
- Erick brug for Yang? - Ja.
Jomsbergerne er ikke bare slagsbrødre. De er de fineste krigere på denne jord.
Godt. Arrogante mænd falder hurtigst.
Vi kan ikke passere gården uset.
Ikke så dyster, gode Yorick.
Alcuin, skynd dig.
Gå! Jeg når snart op til jer.
Jeg kan intet se. Hvad er denne tåge? Vær på vagt.
Forhold jer roligt.
Den trappe fører ned til fangehullet. Jeres venner er dernede.
Kongen sender os nordpå. Vi er blot slaver, der skal handles.
Hørte du det?
Brynna! Godt?
Ja, Yang, jeg har det fint. Hvad med dig?
Jeg har det fint. Kom.
- Åbn porten. - Glem det, hore!
- Åbn døren. Åbn døren! - Hvis du ønsker det, frue.
Det er jo den lille.
- Yang god? - Nej, Yang, du er fandens genial.
- Hvor er Eirick? - Næste celle.
Ved Odins blinde øje.
Hvad har de gjort ved dig?
Brynna, hvor er hornet?
Hos Alcuin.
Hvor er han?
Druiden og hornet, hvor er de?
Skær dem ned.
Jeg ville blive, hvor jeg var, min herre.
Se, hvordan han forråder sin broder.
Måtte han ikke behandle jer på samme måde.
Hvad tilbød Thor dig for at forråde mig?
Alle de engelske øer til at regere over.
Ser du, broder, du er ikke den eneste, der bliver rådet af guderne.
Du kan beholde dine øer og din trone.
Men vid dette:
Når jeg har knægtet Thor, kommer jeg tilbage efter dig.
Så skal vi have regnskabet gjort op.
Det er dig, der ikke forstår, broder.
Hornet kræver den højeste pris.
Uden det er du intet værd.
Konge af Jomsberg.
Er dette, hvad du søger?
Dit svin! Forræder!
Jamen dog. I sandhed en fin sag.
Ser du, broder, beskeden var ganske simpel.
"Din broder er på vej og med sig har han Hels horn.
"Skaf det og tilfangetag ham. "
Og det er lykkes med hjælp fra din ven her.
Så nu skal mit regnskab med dig gøres op.
Før ham bort. Behandl ham som en kongelig: Brug sværdet.
Kast resten ud fra klippen.
Kom, druide. Drik med mig.
- Vi havde altså en forræder i vor midte. - Det er Alcuin, troldmanden.
Han skylder os sit liv. Hvordan kunne han gøre det?
For at få fingre i Beothrics guld.
Vi skal alle dø,
ikke?
Min herre, vi er med dig.
Vi fører dig bort herfra og giver dig Iy.
Vi samler også vores mænd for at hjælpe dig i kampen mod Trøndelag.
- Hvad med de andre kaptajner? - De vil mene, det er forræderi.
Det ser smertefuldt ud.
Lad mig.
Hvis dette togt varer meget længere, vil der ikke være meget tilbage af dig.
Vi har mistet hornet. Vi har ikke mange chancer.
Kan vi ikke kæmpe uden det?
Hornet er det eneste, der kan stoppe Thor.
Måske er det forkert at bede mændene fortsætte.
Eller bede dig om det.
Jeg ved, du ikke ville kræve mere af mig end af dine mænd.
Men hvad hvis jeg ønsker at give dig det, kun en kvinde kan give dig.
Brynna, jeg skænkede mit hjerte til en anden for mange år siden.
Hvordan har jeg nogensinde elsket sådan en menneskelig tåbe.
- Freya? - Nej, bliv der.
Vend dig ikke om.
Vi er langt fra hinanden nu,
men gennem dette kan jeg tale.
Jeg handlede med guderne, så du kunne leve igen.
Men dit liv kom med en bekostning,
at du og jeg aldrig kan opleve kærligheden igen.
Men i det mindste lever du.
Jeg vil hellere være død end leve uden dig.
Men det må du.
Jeg bragte dig tilbage, så du kunne leve.
Vi kan ikke længere være sammen.
Eirick, lev ikke i minderne.
Hvis en mand bruger sit liv på at se tilbage, ser han ikke, hvad der er foran ham.
Og hvad er foran mig?
Håb.
En mulighed for glæde, lykke.
En mulighed for at opnå det, dødelige har, og guderne higer efter,
kærlighed.
Der er ingen skam i at elske igen.
I den korte tid, der er tilbage, Thor har...
Kæmp for din ret til en morgendag.
Kæmp, så dit navn vil svæve ned gennem tiderne
som et symbol for godhed, det dyrebare og for lyset i verden.
Jeg er ked af det.
Jeg ville ikke...
Hvis du vil have mig, er jeg din.
Jeg skal tænke over det, min herre.
Jeg kender det blik.
- Utroligt, hvad en god nats søvn kan gøre. - Eller en nat uden søvn.
Der er din hær, min herre.
Du gør dine mænd og Jomsberg ære.
Det bliver et stort slag.
Man vil synge sange om de få, der tog til Trondhjem
og smadrede en guds hær.
Mænd, vi tager snart af sted, før Beothric aner uråd.
Tilgiv os herre. Vi har forrædere i vor midte.
Nogle af vores brødre er gået over til din broders side, herre.
Kongen er død.
Druiden.
Hvad kan de gøre med et par hundrede mand?
De kommer fra Jomsberg. Hvem ved, hvad de kan gøre.
Det er lige meget. I morgen har jeg hornet,
og ingen hær i dette midterste rige vil kunne stoppe mig.
Portene mellem Valhal, Midgård og Hel vil svinge på vid gab.
Min herre, hvad er planen? Hvad mener du?
Jeg vil åbne passagen mellem himmel og helvede.
Det vil ødelægge vores verden.
Jeg kerer mig ikke om jeres verden.
Tusinder af vort folk vil dø.
Disse folk har pløjet vores marker, bygget vores skibe.
Du må vide, hvilken ødelæggelse dette vil afstedkomme.
Tåbe! Selvfølgelig ved jeg det.
Kun ved at lægge denne verden i ruiner, kan den kristne gud knuses for evigt.
Dette er ikke blot et togt eller en udvidelse af vort rige.
Dette drejer sig om dig og guderne på de dødeliges bekostning.
Hvad betyder de dødelige for mig? Jeg er en gud.
De betyder måske ikke meget for dig, min herre,
men jeg vil ikke lade dig føre os på destruktionens vej!
Du glemte en ting.
Kun gudernes æt kan bruge gudernes våben.
Du, Wolfred,
har ingen visioner.
Nordens konger, gør jeres mænd klar.
Slaget om det midterste rige vil stå ved solopgang.
Kaptajn.
Jeg gør dig hermed til konge af Nordriget i Wolfreds sted.
Så mange.
Dine mænd må afprøve skjoldmuren fra højre til venstre
og kaste al vor styrke ind på venstre flanke, når muren er brudt.
- Og hvis vi bryder den? - Så tvinger vi os vej igennem.
Og hvis Thor dukker op?
Så udfordrer jeg ham til en duel på liv og død.
Eller vi dør alle sammen...
...og vores problemer er ovre.
Eklipsen finder snart sted.
Mænd, vi slår lejr for natten her.
Mænd af Jomsberg, vikinger, brødre,
over højdedraget er nordens hær på mere end 1.000 mand.
Vi er kun få. Fem til en.
Hvis I ønsker det, rider jeg til deres anførere og beder om en dag mere,
så de kan skaffe flere mænd. Ret skal være ret.
Nogle af jer kender mig. Nogle af jer har blødt med mig.
Nogle af jer har hørt fortællinger om vundne slag, guder og gudinder.
Jeg er Eirick af Jomsberg, og min sang er endnu ikke tilendebragt.
En mands værd måles ikke i vundne slag,
de faldne ved hans sværd eller guldet, han har anskaffet sig.
En mands værd måles ved hans mod, hans kærlighed til sin familie,
hans vilje til at gå sin skæbne i møde.
Hvis vi ikke kæmper i dag, vil en generation forvises til pinsler,
og guderne vil lade de gamle tiders rædsler betræde jorden.
I dag kæmper I ikke for jer selv.
I dag kæmper I for jeres koner,
jeres sønner, jeres døtre.
Hvis I dør på denne dag,
så dø i troen på, at I har kæmpet skjold mod skjold med jeres brødre,
og dø, som en viking bør, med ære.
Kom.
Følg mig!
Sådan skal det være.
De har ikke en chance mod vores mægtige hær.
Tag stilling!
Muren!
Pile, fyr!
Søg dækning!
Første bølge, dan en ny linje!
- Træk jer tilbage! - Træk jer tilbage!
Kom så, I slyngler! Kom så!
Muren er brudt, kaptajn, men mange er faldet.
Vi må sejre. Det er dem eller os, og vi kæmper til den bitre ende.
Endnu en kaptajn kommer!
Min herre, din broder er død.
Vi slutter os til dig og din ædle sag.
Kom. Lad os kaste os ind i kampen.
- Herre. - Sig frem.
De har brudt venstre flanke. De har fået flere styrker.
Lad os ride.
Gregor!
- Vi er knust. - Hvem skal meddele det til Thor?
Til helvede med ham. Jeg rider til mine skibe og sejler væk.
- Bliv, hvis I ønsker det. - Red dig selv, hvis du kan.
I er ikke vikinger.
Til helvede med dig også, konge af Nordriget.
Tilbage til fæstningen! Træk jer tilbage!
- Der er ingen tilbage til os. - Det passer mig fint.
Jeg kom ikke for at være tilskuer.
Jeg lader dig ikke gøre det.
Hvad nu, Eirick? Du kan ikke stoppe mig.
Kom du blot for at se mig åbne Hels port?
Jeg har måske ikke hornet, men ser du mig løbe bort?
Jeg er kommet for at bekæmpe dig, Thor, også hvis jeg må dø for det.
Ja, hornet.
Ved at blæse i det her, ville du sende mig tilbage til Valhal?
Jeg ville prøve.
Du kan ikke kæmpe imod mig, min søn.
Din far kendte ikke sandheden.
Han lignede sig selv, da han lå med din moder.
Jeg havde ikke brug for et andet ydre. Hun var en villig skøge.
Troede du virkelig, at et menneske kunne rejse sig fra de døde,
drikke fra Freys bæger uden at dø,
og ligge med kærlighedsgudinden uden at gå fra forstanden af begær?
Gudernes blod flyder i dine årer.
Mit blod flyder i dine årer.
Underkast dig, og sammen kan vi regere over verden
og fordrive den ene gud og hans søn fra jordens overflade.
Jeg vil ikke lade dig ødelægge det midterste rige.
Så kæmp.
Nej. Eirick!
Jeg frygter ikke dit våben!
Gudernes blod flyder i mig. Gudernes blod.
Må jeg få Hels horn?
Herre Frey.
Stakkels thegn af Jomsberg.
Du kan blæse i det, til havet fryser til, men det ville aldrig blæse Thor væk.
Det har et højere formål.
- Men du sagde... - Ja.
Jeg sagde, kun en udød kan komme ind i helvede.
Som guder skulle Thor og jeg bruge dig til at bringe hornet til veje.
Man skal bruge tre relikvier for at åbne portene mellem himmel, jord og helvede.
Maria Magdalenes halskæde fra Midgård,
Thors hammer fra Valhal
og det forgyldte horn fra Hel.
Din stakkels tåbe, hornet er den sidste nøgle,
og du har bragt det til os.
Hvorfor gør du det her?
Mennesket er utaknemmeligt.
Vi har beskyttet jer siden tidernes morgen. Og så forlader I os for en ny gud?
Mennesket må betale en pris for dette.
Min søn, sammen kunne vi have regeret over verden.
- Hornet knuses. - Der er noget galt.
Hvad sker der?
Det er et falsum. Jeg gav Beothric et falsk horn.
Jeg Iyttede til jorden.
Jeg kendte dine planer, Frey. Jeg vidste, du ville forråde os.
Naturen vil altid afsløre en forræder.
Ingen, gud eller dødelig, bør regere over jorden.
Brynna.
Det er en god død.
Det burde være mig.
Ingen vælger deres egen skæbne.
Du er ikke ansvarlig for mit eller andres liv.
Kun dit eget.
Jeg er fredfyldt.
Dette er en æreværdig død.
Send mig tilbage til havet.
Se, Brynna den skønne.
Ser du din moder vente på dig i paradiset?
Se, Gregor den store. Ser du vores frænder?
Se, Warrick den vise.
Ser du den hvile, du har i vente i paradiset.
Se, vikingen Bernard. Hans paradis er sin ære og familie.
Og der ser jeg mine venner omgivet af dem, der er kommet før.
Når min tid kommer, skal jeg med glæde slå dem følge.
Således sluttede de gamle guders æra i det midterste rige.
Menneskeheden kan nu vælge sine egne guder, venner og fjender.
Jeg blev kendt som Eirick, Thors søn.
Mine mænd og jeg blev de hellige relikviers vogtere.
Ikke mange kender til os.
Så vores sang er endnu ikke sunget.
Danish ~Ripped by SS78~